Översättning: Göran Andersson Textning: enhet
Du borde inte göra det.
Knacka på glaset.
Hur visste ni att jag skulle göra det?
Ni måste förlåta min son. Han älskar bin.
Det är inte ett bi. Det är en geting.
Helt annorlunda.
Var det han?
Åh, den förlorade återvänder.
Gå ut, Roger. Du vet att du inte får.
Som att ha en walesisk ponny.
Ska ni gå upp till ert arbetsrum?
Nej, inte ännu.
Åh, ja. Hemma igen.
Hemma igen.
Mrs Munro!
Det verkar som vi har haft en minskning av beståndet.
Kom inte Mr Healy förbi och tog hand om bikuporna medan jag var borta?
Jo, men han kan inte göra det nästa gång.
- Sa Mr Healy det? - Nej, hans dotter gjorde.
Hon har honom boende hos sig. Alltför svag, sa hon.
- Är han för svag? - Verkade tillräckligt pigg.
- Pratsam, kanske. - Med dig?
Med sig själv.
Nyckeln till arbetsrummet.
Är det lunchen?
Watson hade gift sig och jag var ensam.
I själva verket var det på samma dag som han lämnade Baker Street-
-att fallet som skulle bli mitt sista började öppna sig.
Det var nästan 30 år sedan. Det stora kriget hade slutat-
-och turisterna hade kommit tillbaka till Baker Street-
-för att fånga en glimt av den verkliga Sherlock Holmes.
Tack och lov, i sina berättelser-
-hade Watson alltid publicerat en falsk adress-
-för vårt faktiska bostad.
Så du hittade den riktiga addressen.
- Varför gjorde du det? - Sir?
Bröt dig in i mitt arbetsrum.
Mitt arbetsrum är min helgedom.
Privata ställe.
Innan ni reste till Japan, såg jag er skriva den berättelsen.
Jag visste inte att ni skrev berättelser.
Åh, Dr Watson, ja, det var han som skrev.
Så, jag lånade mammas nyckel och gick in ert arbetsrum-
-och där var den.
Och hur mycket läsde du?
Bara till där ni hade slutat. Det var en bra del också.
En man kommer till Baker Street.
Ni sa, "Ni har kommit angående er fru."
Hur kunde ni veta? Gjorde ni den där saken?
Och vad skulle det vara för sak?
"Käppen visade märken av en hunds tänder.
Och träslaget är från en ö sydväst om Madeira."
Den saken.
Och hur kunde ni veta att en mans besök handlade om hans fru?
Bar han en bröllopsring?
Nej. Ledtrådarna finns på sidan.
Den här meningen, för att vara exakt.
"En dag kom en ung man in i rummet-
-i nyligen strukna, om än billiga kläder."
Kläderna är nystrukna. Han är en ung man, ändå.
Inte dyra kläder.
Då måste hans fru strukit dem. Män har inte den talangen-
-och han har inte råd att en tjänare gör det.
Mycket bra.
Det var så ni visste att det handlade om hans fru.
Tja, nej.
När man är en detektiv och en man kommer och besöker en...
handlar det vanligtvis om hans fru.
Så varför slutade ni där ni gjorde?
Åh, fick du tag i sakerna från apotekaren?
Beställt. Sa att det skulle ta några dagar.
Låt dem vara så.
Annars, var du triumferande?
Som V-E Dagen.
Åh. Doktorn är här.
- Blev ni förkyld i Japan? - Låter det så?
Jag tänkte att ni kanske dragit på er något.
Tappat vikt också.
Hittade ni vad ni letade efter, det mystiska Ashy Prick.
Prickly Ash.
Åh, ja, förlåt.
Det var anledningen till att mannen bjöd er till Japan, eller hur?
Gräv upp en hög av saken, smuggla hem det?
Det kan inte påverka allt som du har ordinerat.
- Men det gör mig säkert inte sjuk. - I och för sig, nej.
Du menar att det kan finnas biverkningar?
Kanske.
- Som vad? - Hopp.
Vad hette mannen som bjöd er till Japan?
Du tillbringade bara en vecka med mannen, men brevväxlade med honom i månader.
Minns du hans namn?
Det finns en lägenhet intill min praktik som är ledig att hyra...
Nej!
Vad händer när ni inte vet var telefonen finns-
-eller glömmer att stänga av gasen?
- Ni kan inte bo ensam. - Jag bor inte ensam.
Jag har en hushållerska.
Ta den här dagboken.
Varje dag ni inte minns ett namn eller plats-
-gör ett märke på sidan för den dagens datum.
Och om jag glömmer att göra ett märke?
Åh...
Nej, nej, nej. Nej. Nej, nej, nej.
Det är den kungliga gelén.
Ja, tja, vi använder inte den längre.
Vi ska istället använda det här.
-Det kallas Prickly Ash. - Är det mat?
Usch. Ser ut som det kommit ut från stuprännan.
Det kommer från Japan.
Det gör hela skillnaden.
Du lägger på det som du skulle med den kungliga gelén-
-i teet eller kaffet.
Försök ha det i din matlagning för att förbättra dina specialiteter.
Mr Holmes?
Tamiki Umezaki.
Välkommen till Japan.
Jag är så hedrad över att ni accepterade min inbjudan.
Vi spenderar kvällen i mitt hus. I morgon börjar vi vårt sökande.
Jag har ägt er bok i 20 år.
Jag köpte min kopia vid första utgåvan.
Jag hoppas ni gör mig äran med en personlig dedikation.
Åh, ja. Naturligtvis.
Mr Umezaki, hur nära staden växer Prickly Ash?
Det hittas för det mesta nära havet.
Och hur långt måste vi åka?
Dit jag tänker är det en två dagars resa med tåg.
Ni är mycket angelägen?
Jag är mitt i ett projekt som jag är angelägen om att avsluta-
-och min sinnen måste vara de skarpaste.
Jag vill kunna dra nytta av effekterna så fort som möjligt.
- Är det så brådskande? - Jag är rädd för att det är så.
Ni är en mycket stor detektiv!
Tack så mycket.
Min mor, hon undrar, om ni har tagit med er berömda hatt.
Åh, jakthatten.
Det var illustratörens utsmyckning.
Jag har aldrig burit en.
- Och pipan? - Jag föredrar en cigarr.
Jag sa till Watson, om jag någonsin skriver en berättelse själv-
-blir det för att korrigera de miljoner missuppfattningar-
-skapade av hans fantasifulla handlingsfrihet.
Skrev ni en sådan berättelse?
Men jag försöker göra det nu.
Jag måste bli klar med dig innan jag dör.
"Så ni har kommit angående er fru."
"Ni har kommit angående er fru."
"Ni har kommit..."
Roger.
Här.
Vi ses efter lunch.
Jag behöver lite hjälp med bina.
Så ni hittade rätt address.
En vänligt portvakt på 221B.
Det är bara en liten fiktion för att vilseleda den nyfikne.
De flesta av dem verkar vara amerikaner.
Slå er ner, Mr Kelmot.
Så...
ni har kommit angående er fru.
- Hur vet ni det? - Det har ingen betydelse.
Säg mig vad ni har att berätta.
Min fru heter Ann.
Hennes mor dog i barnsäng.
Hennes far var överste, dödades vid affären i Waziristan.
Vi ville hemskt gärna ha barn.
Hon förlorade vårt första barn i tredje månaden...
Vårt andra i fjärde.
Vi blev tillsagda att det var för farligt att försöka igen.
Ann var... utom sig.
Det var som om var och en av de förlorade-
-hade varit ett verkligt barn, i motsats till...
Tack.
För ett tag insisterade hon att jag skulle gravera ett par gravstenar-
-och placera dem i vår kyrkogårds plats som om kropparna var begravda under.
Hon var i desperat behov av något att lugna denna farliga melankoli.
Hon tycker om musik så jag föreslog glasharmonika.
Glasharmonika?
Min fars högst värderade egendom.
Han spelade konstant på det tills han dog.
Så jag tog med det och ordnade lektioner för en månad.
En timme per vecka.
Snart frågade Ann mig om vi kunde utöka till två per vecka.
Sedan tre gånger. Sedan varje dag.
Så hon tog upp hobbyn som du hoppades att hon skulle.
Varför är ni här, Mr Kelmot?
Mr Holmes, min Ann har förändrats.
Och det är inte bara lektionerna eller hennes besatthet med instrumentet.
En dag var jag utanför rummet och hon slutade plötsligt spela.
Och jag hörde henne säga ganska tydligt...
Grace? James?
Var det namnen på era barn?
När jag konfronterade Ann, förnekade hon det.
Så jag förbjöd henne att spela på glasharmonikan-
-och förbjöd henne att ta lektioner.
Kvinnan som undervisar dem, Madame Schirmer-
-är en person med farliga föreställningar.
Farliga föreställningar hos en musiklärare?
Hon har satt en förbannelse på Ann utnyttjar hennes svaga sinnesstämning-
-av en anledningen jag inte vet.
Har ni bevis på detta?
Hon följde mina instruktioner och slutade träffa Madame Schirmer.
Jag fick i posten... tre kvitton från kvinnan.
Var och ett betalning för en lektion på glasharmonikan.
Återigen förnekade Ann det.
Följaktligen är min fru inte längre tillåten att ta ut pengar på banken.
Så i går följde jag efter Ann till stället där kvinnan har sina lektioner.
Även på trottoaren nedanför kunde jag höra henne spela.
Naturligtvis gick jag in, men Schirmer kvinnan sa:
"Din fru är inte här."
I går kväll frågade jag Ann.
Och hon sa att hon inte varit till Madame Schirmers rum.
Inte på veckor.
Har ni ett porträtt på er fru?
Jag ska åta mig ert fall om ni svara på en sista fråga.
Visst.
Vad för parfym använder er fru?
Roger?
Det är sent. Släck som om det vore Blitzen.
Titta på dig.
Minns du din pappa?
Jag minns att han höll min hand och tog mig till havet.
Du minns inte. Det är fotot.
Hur är det med de osynliga berättelserna?
En del kvällar vid sängdags, din pappa hittade på historier.
Han... han sa, "Ge mig tre saker."
Och du sa, "En boll, en katt och Roger."
Så då... hittade han på en saga-
-om en boll som hade en katt som hette Roger.
Alltid en något och något och Roger.
Du minns väl ingen av de osynliga historierna?
Nej. Gör du?
Jag var aldrig bra på historier.
Sov gott.
Det första man ska veta är att det inte finns någon fara.
Bin är inte intresserade av att skada dig.
Deras enda bekymmer är självbevarelsedriften.
Från folk?
De är mycket för smarta för folk.
Deras fiender är vädret, sjukdomar och rovdjur.
Getingen är särskilt deras antagonist.
Vet du att en geting kan döda 40 honungsbin på mindre än en minut?
Konsekvensen av det är att vi inte tycker om getingar.
Ja, sir.
Vi tycker inte om getingar.
Drottningen driver kolonin.
Drönarna tjänstgör för drottningen.
Upp med händerna.
Arbetarna gör allt arbete. Som det ska vara.
Av oro är den senaste minskningen i bipopulationen.
Vi har identifierat problemet, och nu måste vi lösa det.
Så ja. Här har du. Iväg med dig nu.
- Har du blivit biten av ett bi? - Stucken.
Bin har inte tänder. Ja, det har jag.
Tja, men inte ofta ändå.
7.816 gånger.
Jag håller räkningen.
Du är inte helt förskräcklig.
Har du någonsin blivit biten?
Nej. Jag har aldrig blivit biten.
Tja, folk arbetar med bin hela tiden, eller hur?
Vad är kunglig gelé?
Det är ett speciellt sekret från arbetar bin.
- Och det är kunglig eftersom? - Det föder drottningen.
Bravo.
Det var geléns läkande kraft som föranledde min monografi.
Värdet av Kunglig Gelé med ytterligare kommentarer-
-av Potentiella Hälsofördelar med Prickly Ash.
- Vad är det? - Prickly Ash?
Tja, på japanska, hire sansho-
-är det vanliga ordet för Zanthoxylum Piperitum.
Det används för att behandla olika degenerativa sjukdomar.
Anemi, cirkulations tillstånd... artrit och...
Vad heter det?
Åh. Senilitet.
Det var en vits.
Den senaste forskningen tyder på att Prickly Ash-
-är mycket mer lovande än kunglig gelé.
Därför, är Prickly Ash allt vi borde använda.
Har ni skrivit mer om mannen och hans fru?
- Allt har sin tid. - Är det på riktigt?
Naturligtvis. Fiktion är värdelöst!
Där ni slutade.
Varför ville ni veta om fruns parfym?
- Cameo Rose, eller hur? - Ja.
Lämnar alltid ett spår.
Madame Schirmer.
Madame Schirmer, detta är Thomas Kelmot. Släpp in mig.
Madame Schirmer!
Herr Kelmot, jag varnade!
Ni kommer, jag ringer Metropolitan Polisen!
Madame, min väns emotionella tillstånd-
-är sådan att om nekad inträde, kanske han inte kan tygla sina passioner.
Låt oss båda komma in, jag kommer att ta det fulla ansvaret.
- Tack så mycket. - Vem är det där?
- Den här mannen är en detektiv. - Ja? Hans bricka, tack?
Han heter Mr Sherlock Holmes.
Går det bra om jag stänger det? Det drar så mycket.
Nej. Jag har sett Sherlock Holmes i tidskrifterna.
Med hatten och pipan. Det var aldrig den här personen.
Madame Schirmer, jag såg Ann gå in på det här stället.
Jag kräver att du visar henne.
Er fru är inte här.
- Ni sa det förra gången. - Ifrågasätter ni min sanning?
Oswald, raring, det är en önskan att veta-
-om du är den här mannens fru.
- Nej. - Du kan vara förklädd.
- Jag tror inte det. - Voilà!
Det är, tror jag, vad engelsmännen kallar en en vatten toalett.
Hon var här! Jag såg henne!
Mr Kelmot, om ni insisterar på att följa er fru-
-när ni har anställt mig att göra det samma-
-kommer den ena eller andra av oss att finna sig överflödig.
- Han är upprörd. - Han är en idiot.
Glasharmonikan brukade ses som ett instrument för svartkonst-
-sas användas för att kalla på de döda.
Har något att göra med glasets natur.
Ni tror väl inte på det?
Vad jag tror spelar ingen roll i den här frågan.
När var Mrs Kelmot här senast?
För veckor sedan.
Då är kvittona ni sände till hennes address för Oswalds lektioner.
Mrs Kelmot betalar för dem.
Frau Kelmot är passionerad men en amatör.
-hon visste att det var Oswald som hade gåvan.
- Ni visste att hon inte var här. - Naturligtvis.
Oswald bär inte hennes doft.
Ni är fortfarande inte Sherlock Holmes!
Så försynt.
Ni väntade på mig.
Vad gör du?
Försöker räkna ut om jag kan se var jag har varit.
Vet du inte det?
Mr Holmes kan se saker så bara genom att se på en person.
- Var ska du? - Se till bina!
Du äter din frukost först!
Fick ett brev från din moster häromdagen.
Hon sa att det är ett par i Portsmouth som öppnar ett hotell där.
De behöver en hushållerska.
Varför skulle vi vilja bo i Portsmouth?
- Kan inte stannar här för alltid. - Varför inte?
- Därför att vi inte kan. - Vad finns i Portsmouth?
Paret öppnar ett hotell där...
Du sa det.
Du lämnar bordet när du är klar och inte innan.
Jag är inte klar.
Du äter inte den där japanska smörjan.
Det är hire sansho.
Jag vet att du tycker om att arbeta-
- med kupan... - Det är en bikupa.
Och jag vet att du tycker om att få ta ansvar-
-men jag skulle inte komma för nära.
- Bin biter inte. - Jag menar inte bina.
Mr Holmes kommer inte vara här för alltid.
Din moster säger att hotellet kanske kan anställa dig också.
- De har bärare och... - Har bärare.
Klar.
Apotekaren levererade era saker.
Ska jag låta Roger öppna lådan?
Nej. Jag tar hand om det när jag är klar.
Ja, sir.
Sir?
Jag vet att Roger har hjälpt er. Han är en bra pojke.
Han har alltid varit smart.
Hans pappa och jag var inte sorten att veta-
-de saker som en pojke som Roger har intresse för.
Exceptionella barn är ofta en produkt av icke anmärkningsvärda föräldrar.
Jag har en syster. Hon bor i Portsmouth.
Ett par av hennes bekanta öppnar ett privat hotell där-
-säger att de är villiga att låta Roger och jag börja där.
Har du en syster?
Kunde jag aldrig ha tänkt mig.
Handlar detta om lönen?
Nej.
Jag ska ta detta under övervägande.
Min mor var ledsen att se er åka.
Jag är ganska ledsen nu att jag inte tog med jakthatten.
Ni sa att ni aldrig bar en.
Ja, men det hade gjort henne nöjd.
Hon ville ha den fiktiva. Ni är den riktiga.
Tja, jag är inte säker på att det är sanningen.
Jag tror att jag var riktigt en gång tills John gjort mig till fiktion.
Och efter det hade jag inget val.
Spela rollen som han formade den, eller bli dess motsägelse.
Jag är faktiskt ganska förtjust i en pipa, men att röka den offentligt-
-efter den blev en så välkänd rekvisita verkade vulgärt.
Så, Dr Watsons fantasi förändrade er?
Jag har aldrig haft mycket användning för fantasi.
Jag föredrar fakta.
Min far tog hit mig som barn.
Den var designad som en miniatyr.
Vi går som jättar.
Stenarna representerar liven av de han har förlorat.
Åh...
Sherlock-san!
- Hire sansho? - Prickly Ash.
Mr Holmes.
Är det för sent att se till bina?
Inte alls.
Bi kontroll!
- De är tysta. - Ja.
Vad händer när bina dör?
Är detta en metafysisk fråga?
Jag menar, sörjer ni dem?
Åh, jag kan inte säga att jag någonsin sörjt de döda-
-bin eller annat.
Jag koncentrerar mig på omständigheterna.
Hur dog han? Vem var ansvarig?
Död, sörjande, sorg, det är allt för vanligt.
Logik är sällsynt, och så...
Jag lever på logik.
Tackar, snälla herrn.
God natt, bina.
Dröm sött, bin.
Vad sägs om att vi tar ett dopp i morgon?
- I havet? - Ja.
Det blir kallt.
Bra för blodet!
Okej, då.
Vad för sorts böcker tycker du om?
Bortsett från Dr. Watsons berättelser och böcker om bin.
Det är alla böcker jag har.
Tja, det finns ett mycket bra bibliotek här inne.
Du kan ta vilken bok du vill.
Mr Holmes?
Ska vi åka och bada?
Jag har redan sett till bikuporna.
Mår ni bra?
Jag är helt...
Jag är ganska...
Jag mår perfekt bra.
Då så, Roger.
Du går före. Jag kommer ikapp dig.
Roger! Kom med eller så forlorar vi hela dagen.
Bra gjort.
Fotografiet är henne, eller hur?
Kvinnan i historien.
Ja.
Är hon därför ni skriver det?
Jag skulle inte säga att jag skriver det...
Det är mer att jag försöker minnas det.
Åh, tack.
För några månader sedan dog min bror Mycroft.
Hans klubb, Diogenes-
bad att jag skulle komma upp till London för att hämta hans saker.
Jag fick en liten kista innehållande Watson berättelser-
-varav ingen jag någonsin faktiskt läst.
De var som John alltid beskrev dem-
-billiga och vulgära med en förhöjd prosastil.
Men en av titlarna fångade mitt intresse.
Berättelsen var bekant men dess slut kändes mycket fel.
Jag hade inte sett någon av de filmiska skildringarna.
Men genom en lycklig slump, uppstod snart en möjlighet.
Det är konstigt att se en skepnad av sig själv 12 meter hög...
- Jag fruktar för min Anns förstånd. - Fruktar för hennes förstånd?
Min gode man, ni borde frukta för ert liv.
Vad är det ni menar?
Mord, Mr Kelmot. Mord.
...och spelade som en karaktär från en pantomin.
Förgiftad?
Vad för medel har jag?
Er glasharmonika, Madame Schirmer.
- Befängt! - Eller snarare, glaset.
Det är blyet i kristallen som skapar den unik tonen.
Absorberas i blodet genom huden-
-liten exponering kan ge förvirring, hallucinationer.
Men konstant, tvångsmässig kontakt kan sluta i sinnessjukdom och död.
Varje intrig vändning kom med en snurr på mustaschen-
-och slutade i ett utropstecken.
Vår blivande mördare är genial.
Ni refererar väl inte till...
Jag är rädd, Mrs. Kelmot, att ni måste hitta en ny musiklärare.
Åh.
Absolut smörja!
Vad för möjligt motiv kunde den tyska kvinnan ha för att mörda Ann?
Den kvällen letade jag efter något att knuffa mitt minne med av det aktuella fallet.
Och där var det... Hennes fotografi.
Vet du, för några år sedan, kunde jag ha sagt dig allt-
-om kvinnan på fotografiet.
Visst skulle jag minns vad det hade blivit av henne-
-om hon var offer eller den skyldige.
Men den kvällen...
Kunde jag inte minnas något av det.
Allt jag visste med säkerhet, var att fallet var mitt sista-
-och det var därför jag lämnade yrket-
-och kom ner hit, pensionerad till mina bin.
Så jag bestämde mig för att skriva ner historien på papper-
-som den var, inte som John gjorde den.
Få den rätt innan jag dör.
Ni ska inte dö.
Roger.
Jag är 93.
Min fars farbror blev 102.
Jaha, då är mitt öde beseglat.
Vad är oddsen att du skulle känna två män som skulle leva så länge?
Tja, jag kände honom faktiskt inte.
Jag ser till bina.
Aj! Mr Holmes!
Mr Holmes!
Aj. Aj.
Jag har blivit stucken.
Till skillnad från getingen lämnar alltid bina gadden.
- Jag måste ha gjort något fel. - Åh, nej.
Ibland... finns det ingen anledning alls.
Så ja. Saltvatten, du dricker det.
Eller lök juice för att förhindra allvarliga konsekvenser.
Och du behöver inget säga till din mor om detta.
Vi vill väl inte oroa henne, eller hur?
Ska ni gå tillbaka till historien?
Är det priset för din tystnad?
Förseglade läppar.
Så hänsynsfull. Ni väntade på mig.
God eftermiddag.
- Sir? - Te för en i fönstret.
Visst, sir. Se upp med steget.
Sjuk, sa ni?
Tog all kraft han hade bara att skriva ut checken.
- Varsågod, sir. - Tack.
Här har ni.
- Har ni använt det här tidigare? - Nej. Det har jag inte.
Det är mycket giftigt. En droppe räcker mer än väl.
Tack.
Det är bara det att Thomas är i ett sådant tillstånd.
Han insisterade på att jag var säker.
Försäkra Mr Kelmot om att uppgifterna i testamentet inte har förändrats-
-sedan han dikterade dem.
Era tillhörigheter tillfaller honom, som hans tillfaller er.
- Ursäkta - Ja, miss?
Är 8:10 den snabba?
8:10 är den som går sakta, gör lokala stopp.
Och den 9:05?
Det är det snabba tåget, går raka vägen.
- Alla ombord! - Tack.
Alla ombord.
Honungsbin attraheras av er.
Det är doften. Cameo Rose.
- Åh. - Hon tror ni är en blomma.
Måste förvirra den lilla saken utan slut.
Får jag?
Åh.
Mycket snällt.
Åh. Iris. Fantastisk motståndskraft.
Tillräckligt med ljus och de växer i de mest obeboeliga regioner-
-öknar, kyla, berg.
Vad tror ni det är-
-att något så litet och obetydligt som en iris-
-kan vara mycket starkare än vi är?
De är kanske mindre påverkade av vad som händer runt omkring dem.
- Är ni botanist? - Bara en amatör.
Jag är, med disposition, en hobbyist.
Faktum är, om jag får, det finns en viss hobby jag har som kan roa er.
Jag kan se in i framtiden.
Ska jag läsa er handflata?
Jag lovar att inte hitta något hemskt.
Hur blir det med vår vän?
Åh.
Era föräldrar är bortgångna.
Er mor för länge sedan, er far mera nyligen.
Ni hade kärlek i hjärtat för någon...
Nej, för mer än en person.
Men de har lämnat er och er kärlek till dem har ingenstans att gå.
Ni har smärta.
Men ni får inte låta er smärta styra era handlingar.
Var det leder... Era linjer är inte så distinkta.
- Varför? - Hur sa?
Ni ser så mycket.
Varför kan ni inte se vad som händer härnäst?
- Linjerna... - Ja, ni sa det.
Försök era samtals trick någon annanstans, Mr Holmes.
Vänta.
Jag kan inte...
Jag kan inte minnas.
Mamma! Mamma!
Mr Holmes!
Vad tusan slog ut honom?
Kan ha gjort.
Han reste sig troligen för fort och svimmade.
Det är inte första gången.
Hans förra hushållerska visste inte vad hon skulle göra.
Han måste ha bestämt sig för att ta det under huden.
Jaha, nu kan vi inte åka.
Nej. Det såg han till, eller hur?
Var är hire sansho?
Prickly Ash.
Det är inte där. Jag är säker på att jag inte vet.
- Kastade du bort det? - Varför skulle jag göra det?
För trots och illvilja.
Var har du fått sådana ord ifrån?
Ordboken.
Som om inte, han tog smörjan själv.
Blev bränt med resten av det.
De kan slängas på brasan.
Sa Mr Holmes att du skulle göra detta?
Han gör sig alltid av med den sorten.
Hur vet du vad det är för sort?
Vill du veta vem som skriver till honom?
Pensionärer som tror sig löst fallet med Jack the Ripper.
Änkor som förlorat sina katter-
-och som bara vet att han är den enda mannen på jorden som kan hitta dem.
Han är den sista utvägen för varje galning där ute.
- Det är inte ditt beslut. - Det är det...
Ska jag föreställa en utbildad medicinsk personal med en kocks lön.
Han är en invalid. Behöver en sköterska, inte en hushållerska.
Allt han gjorde var att ramla.
Din farfar var frisk och kry, 60 somrar när han ramlade.
Han dog på dagen tre veckor efter det hände.
Borde vara på sjukhus. Det eller ett sådant där ställe.
Han blir bättre!
Och dagen han gör är dagen vi åker.
Är det uppfattat?
Ni har ett brev från Japan.
Det är från Mr Umezaki.
- Har du läst det? - Nej. Ville göra det.
Syndens lust. Du är en katolik.
Mamma säger att hon slänger de flesta brev ni får.
Och varför tror du det är så?
Folk som skriver vill att ni ska lösa saker.
Om ni läste deras brev, skulle ni vilja hjälpa dem.
Åh, nej. Du ger mig för mycket lovord.
Det är bara det, om jag läste dem skulle jag känna mig tvungen att svara.
Mr Umezaki kanske ber er att åka tillbaka till Japan.
Åh. Jag åker aldrig tillbaka till Japan.
- Varför inte? - Lång resa, gamle gosse.
- Ni gjorde det tidigare. - Det var tidigare.
Ni kunde kanske skaffa mer Prickly Ash.
Prickly Ash har inte gjort ett dugg skillnad för mitt minne-
-inte mer än den kungliga gelén gjorde.
Ja.
Den enda inspiration av någon sort för minnet har varit du.
Kom igen. Du öppnar det.
Han skriver för att säga att hans mor är död.
Hur kan ni veta det?
Mr Umezaki svor på att aldrig kontakta mig igen.
Den enda sak som skulle få honom att ändra sig-
-skulle vara hans mors dödsfall.
En bra son gör alltid det hans mor ber om.
Mr Holmes!
Ni ska inte vara uppe!
Mrs Munro, jag har räknat stegen-
-från sängen till fönstret, från fönstret till...
Ni ska inte göra något på egen hand.
Ni ska ringa på klockan.
Jag trodde inte det var ett påbud.
Det blir ett påbud om ni tappar balansen-
-och hamnar på golvet så jag får ta hand om det!
Jag insåg inte att detta blivit en arbetskonflikt.
Jag har försökt att beräkna sannolikheten-
-att vi kan hitta hire sansho på en plats så helt utan liv.
Kanske är det är livet som upprepar sig självt.
Hire sansho.
Hur smakar det?
Det är inte för smaken som vi sökt det.
Åh, nu, innan vi går, är det något jag inte får glömma.
Jag har signerat den som ni bad om.
Åh.
Inte säkert ni kan läsa mina kråkfötter.
"Till Mr Umezaki, som inte har ägt denna bok så länge."
Ni har inte haft den här boken i 20 år.
Den kommer från biblioteket.
Märkena från limmet visar var ni har tagit bort facket för kortet.
Ni vet ingenting om bin eller kunglig gelé eller Prickly Ash.
Nog för att föra er hit.
Under vår brevväxling de senaste månaderna...
var inte mitt namn bekant för er?
- Nej. - Min fars, då?
Masuo Umezaki?
Jag kände aldrig er far.
Han var diplomat i London, för åratal sedan.
Han älskade alla engelska saker.
Den första present han gav mig var ett cricket trä.
Den andra var den här.
På engelska för att "bistå min utbildning."
"Efter att ha konsluterat med den mycket stora detektiven Sherlock Holmes-
-inser jag att det är i de bästa intressen, att jag stannar i England på obestämd tid.
"Du kommer att se av denna bok-
-att han är en mycket vis och intelligent man-
-och att hans yttrande i denna fråga inte bör tas med lätthet."
Vi hörde aldrig av honom igen.
- Jag är ledsen. - Min mor är döende.
Hon blev gammal utan en make. Allt på grund av er.
Jag förstår.
Sista gången ni hörde från er far var första gången ni hörde talas om mig.
Masuo försvann från ert liv.
Och jag anlände... i formen av en bok.
En ersätter den andra, som det blev.
Jag föreslår att ni och er mor tar den tid som finns kvar-
-för att komma till rätta med de faktiska omständigheterna i fallet.
En man övergav sin familj och skrev en historia till sin son.
Han skulle inte vara den förste att dölja sin feghet i en flagga av offer.
Jag är ledsen.
Men jag kände aldrig er far.
Jag ska inte störa er längre med mina frågor.
Men om Prickly Ash fungerar, kan ni då låta mig få veta det?
Aj!
Hjälp.
Tack.
Det ser ut som om jag anfallits av Baskervilles hund.
Kan inte låta mamma ser er bära den överdelen.
Nej.
- Det är bevis. - Ja.
För vad? Ett mord?
Åh... Jag har något åt dig.
Nej.
Apis cerana japonica.
- Har de bin i Japan? - Ja. Precis som våra bin.
Med skillnaden att de är japanska.
Nej, den är till dig. Det är en present.
Åh. Tack.
Arigato, som de säger i Japan.
Vad står på?
Ni har förlorat ännu ett dussin bin idag.
- Ett dussin? - Vad tror ni det är?
Ett utbrott av dödlighet.
Kan vara en sjukdom vi inte har sett tidigare-
-eller en plötslig mutation.
Du tar upp några lik och vi undersöker dem.
- Ja, sir! - Och mitt förstoringsglas.
Arbetsrummet. Borde ligga i en av lådorna.
Roger?
- Mr Holmes mår bättre idag. - Är det så?
Mr Holmes mår så mycket bättre att vi ska starta en utredning.
För vad?
Brottsvågen som har fört bort-
ett antal av våra bikupors mest prominenta innevånare.
Jaha. Om ni behöver misstänkta, vet ni var ni ska hitta mig.
Mamma, vänta.
Om vi frågar, Mr Holmes om han... gör den där saken.
Saken han gör när han säger till folk-
-vad de är och var de varit, bara genom att titta.
Gör det på mamma.
Jag är säker på att din mor-
-inte behöver bli sagd var hon har varit.
Låt oss inte bry oss, Mr Holmes med några dåraktigheter.
Det är inte dåraktigheter. Här.
Du kommer och står famför Mr Holmes. Precis så här.
Och han ska säga dig var du har varit.
Gör det.
Vill ni att hon ska snurra runt?
Nej, det blir inte nödvändigt.
Snurra runt.
Du har varit borta det mesta av dagen.
Sotet på din klänning visar att du varit med tåg till Portsmouth-
-eftersom alla andra närliggande järnvägslinjer som kan tillmötesgå-
-en tur- och returresa av denna längd är under reparation eller bortom det.
I Portsmouth, mötte du paret som driver hotellet.
Ditt hår och naglar är bevis på att du önskade göra-
-ett positivt intryck.
De gav dig ett erbjudande som du accepterade.
Du avböjde te och träffade inte din syster-
-som du inte har någon speciell förkärlek för-
-använder min obenägenhet som en ursäkt för att skynda tillbaka.
- Det var inte en ursäkt. - Accepterade du?
Börjar på måndag om en vecka.
Vi båda?
- Vi ska åka båda två. - Hon vill att jag blir en skoputsare
Roger!
Hon vill att jag ska göra vad hon gör!
Det finns inget att skämmas för vad jag gör!
Du har klagat nog om det! Håller alltid på-
-hur svåra saker är. Och du önskar du hade det bättre!
Hon kan knappt läsa!
Gå efter henne.
Be om ursäkt för att du sa saker som var avsedda att skada.
Du var grym!
Om du inte ber om ursäkt, kommer du få ångra det.
- Folk säger alltid så. - För att det är sant.
Moi, je regrette tellement.
- Ni ångrar... - Så mycket!
Din pappa hatade det han gjorde för sitt uppehälle.
Mekaniker på en bilverkstad, som hans pappa innan honom.
När han blev inkallad sa han till mig:
"Min älskling, jag tänker inte spendera detta krig-
-under oljetråget på någon viss aristokrats jeep.
Jag ska söka till RAF."
Så han gjorde det.
Han tränade.
Han fick höga poäng, blev tilldelad en Bristol Blenheim, Mark IV.
Bortblåst från himlen. Första gången han var uppe.
Alla hans kompisar som arbetade som motormekaniker-
-kom hem utan en skråma.
Jag borde inte ha sagt vad jag sa.
Blev en läxa då.
Säg inte allt som du tänker.
Lyssna.
- Hur hittade du den? - I ert skrivbord.
- Kan inte vara så. - Det i hörnet.
Visste inte att det var ett skrivbord tills jag öppnade det.
Åh, det är inte mitt skrivbord, det är Johns.
Han lämnade det på Baker Street när han for iväg för att gifta sig.
Ja, och det finns ett hemligt fack-
-som innehöll den handsken som ni har skrivit om.
Jag vet att ni sa att Dr Watson inte alltid-
-fick saker rätt, men i den här historien...
Jag arbetar inte på den historien längre.
Ja, men det är Watsons historia, han har en glasharmonika i den.
Och den tyska damen. Och den handsken.
Så han fick kanske saker rätt.
Nej, det är inte möjligt.
John hade lämnat Baker Street då.
Jaha, varför var den här då?
Jag vet inte!
Och om jag har vetat, minns jag inte.
Om ni inte kan minnas varför blev då detta fall en succé-
- som Dr Watson skrev det? - För det var mitt sista fall.
Och om jag hade tagit det till en framgångsrik avslutning-
-hade jag inte lämnat yrket-
-och spenderade 35 år här, på det här stället, borta från världen!
Jag valde exile som mitt straff, men vad var det till för?
Jag måste ha gjort något hemskt fel...
Och jag har inga bevis för vad det var.
Bara smärta, skuld...
Odugliga, värdelösa känslor!
Jag önskar inför Gud att jag aldrig skulle ha tagit Umezakis fall!
- Kelmots. - Vad då?
Kelmots fall. Ni sa Umezaki.
Roger. Teet är klart.
Bäst jag städar upp.
Mr Holmes. Vill ni ha ert te nu?
Mr Holmes?
Om ni dör... vad händer med bina?
Jag har ingen aning.
Man kan inte lösa allt.
Sägs ha använts för att kalla på de döda.
Död, sörjande, sorg...
De är alla så vanliga.
Logik är sällsynt.
De döda är inte så långt borta.
De är bara på andra sidan väggen.
När sa ni det?
Spela era samtals trick någon annanstans, Mr Holmes.
Min make skulle aldrig lyckas med bedrägeri-
-så länge som jag sköter hans tvätt.
Jag vet inte mycket om ert yrke, men jag tvivlar på att-
-framtiden för kvinnan ni är anställd att följa-
-är vanligt förekommande.
Det var endast avsett som ett medel för att uppnå ett önskat resultat.
- Det är vad? - Att fördröja era handlingar.
För att hålla er från detta möte ni verkar så angelägen om att göra.
Även innan jag skymtade er idag, kunde jag utläsa något av de passionerade-
-känslorna ni har för er make.
Mannen som tog ifrån er musiken ni älskade-
-förnekade er nöjet av era lektioner, även vägrade att markera ett barns grav.
Allt detta förutspådde er motvilja.
Och sedan bevittnade jag era handlingar.
Förfalskade hans namnteckning, drar ner hans konto-
-köpte gift, konsulterade hans testamente-
-planerar en flykt med en mystisk man-
-som betalades en stilig avgift.
Och allt till min fördel.
En övertygande uppsättning omständigheter-
-som signalerar er avsikt att mörda er man.
Men för två misstag.
Vi måste lägga skulden på er man för det första.
Om Mr Kelmot inte hade drullat in i Madame Schirmers ateljé...
-och på så vis tagit mig från min kurs-
-skulle ni inte ha behövt dröja på gatan-
-för en sådan misstänkt lång tidsperiod.
Men ni hade inget val, så ni dröjde.
Jag skulle också göra observationen att det inte finns något hos er-
-som betecknar den typ av kvinna som åtnjuter fönstershopping-
-speciellt fönstret hos en konservator.
Var det det andra misstaget?
Nej, bara en bekräftelse på det första.
Den andra var oundvikligt, och allt mer fördömande.
Mannen på stationen.
Allt med honom-
hans kläder, lapparna på hans byxor-
-hans händer, ärrade och brända av syra-
-tillkännager hans yrke.
Stenhuggare.
Pengar måste ha varit en trängande nödvändighet-
-annars hade ni aldrig förfalskat er makes namnteckning.
Pengarna var för att betala för gravstenarna er make inte tillät.
För Grace. För James.
För er.
Arrangerade saker för att få det att se ut-
-som om Mr Kelmot var det tilltänkta offret-
-bara för att hålla mig utanför spåret?
När jag hittade kortet... Jag blev rasande.
Att Thomas skulle känna mig så lite-
-att han behövde anställa en detektiv för att avslöja sanningen.
Sedan slog det mig-
-om någon kunde förstå, skulle det vara ni.
Thomas tror jag är galen för att jag pratar med mina barn.
Han förstår inte.
De döda är inte så långt borta.
De är bara...
på andra sidan av väggen.
Det är vi, på den här sidan, som är, vi är alla så...
Ensamma?
Jag har varit ensam...
hela mitt liv.
Men med kompensation av intellektet.
- Och räcker det? - Det kan det göra.
Om man är så lyckligt lottad att man hittar en plats i världen.
Och en annan själ med vilken ens ensamhet kan vistas.
Känner ni ett ställe där två sådana själar kan vistas?
Det var ett erbjudande olikt något jag någonsin hade fått.
Hon ville dela sin ensamhet med mig.
Det var först senare jag insåg hur ödesdigert mitt beslut skulle vara.
Ni har en make som älskar er.
Gå hem till honom.
Mr Holmes...
Ni har min tacksamhet.
Vad mer, madam, kunde jag göra?
Hon hade hällt ut inehållet i flaskan-
-och utan något elakt uppsåt förgiftat det oskyldiga vittnet.
Om det hade varit en av Johns historier skulle han ha kallat det ett förebud.
Vår tid tillsammans var flyktig.
Mindre än en timme faktiskt.
Men hennes död fick mig att se att den mänskliga naturen var ett mysterium-
-som enbart logik inte kunde inte lysa upp.
Jag hade lyckats härleda omständigheterna i hennes fall-
-men jag hade misslyckats att förstå deras innebörd.
Jag hade aldrig känt en sådan obegriplig tomhet inom mig.
Endast då började jag förstå hur ytterst ensam jag var i världen.
Mrs Hudson skrev till Watson.
Han kom direkt.
Han stannade med mig, i våra gamla rum i mer än en månad.
Jag berättade för honom om fallet, allt in i minsta detalj.
Han förde mig tillbaka från randen.
Och sedan skrev Watson historien.
Han gjorde mig till hjälten.
Det var hans sätt av skänka en vänlighet.
Han visste inget annat sätt-
-att skriva karaktären han hade skapat.
Efter alla dessa år kände John mig inte alls.
Varför han tog handsken kan jag bara gissa-
-var det för att förhindra att den blev en för stark påminnelse-
-för att hålla den från att vara en brunn av sorg-
-till vilket jag kunde återvända?
Men han kunde inte få sig själv att förstöra den.
Efter det, var John och jag främlingar.
Tre år senare var han också borta-
-utan att vi någonsin kunde säga adjö.
Och det avslutar den sanna historien-
-om en kvinna som dog i förtid och en man, som tills nyligen-
-var säker på att han hade levt sitt.
Är Roger med bina?
Som vanligt.
Jag måste säga honom något viktigt.
Du kan fortsätta med vad det nu var du gjorde.
Ni kan fråga honom var vattenkannorna tagit vägen!
Ambulansen? Ja, detta är Headly House.
- Headly? - Ja, fort!
Och ta med ett lager av adrenalin.
- Headly House? - Det stämmer, Headly!
Roger?
Roger!
Roger?
Åh, Roger. Åh, nej! Nej, nej, nej, nej, nej, nej!
Roger. Åh, Roger!
Mr Holmes?
Det är kommissarie Gilbert.
Mr Holmes?
Ja, kommissarien?
De ger pojken injektioner med adrenalin som ni sa, men...
det ser inte så bra ut för honom.
Han flydde från sina anfallare.
Hans fotsteg.
Deras mönster visar att hans flygning var desorienterad.
Svärmen måste ha följt honom i sin attack.
Och innan han tappade medvetandet skulle hans hud ha blivi röd-
-åtföljt av brännande smärta...
Ett fall i blodtrycket, svaghet.
Hans hals och mun skulle vara svullen-
-vilket förklarar att han inte ropade på hjälp.
Sen ett fall i hjärtfrekvensen...
Oförmåga att andas...
Chock.
Visste ni att han var allergisk för bin?
Jag var säker på att han inte var.
Nej, nej! Nej, Mrs Munro, nej!
Du får inte göra så!
Min son... vill inte vakna.
Han kanske aldrig vaknar.
De sände iväg mig i morse.
Ni har inte ens anständigheten att säga mig vad som hände honom!
Jag trodde inte det skulle göra någon skillnad.
Jag är hans mor!
Jag är hans mor...
Och ni stal honom från mig!
Han är allt som jag har!
Och jag har förlorat honom nu.
Varför var det inte ni de gjorde det mot?
-Det borde ha varit ni! - Det är inte binas fel.
De är allt ni bryr er om!
Nej! Jag bryr mig om Roger.
Jag bryr mig om honom väldigt mycket.
Bina... gjorde det inte.
Bina ska inte skyllas på.
Det var getingar!
Roger försökte ta reda på vad som dödade bina.
Och det gjorde han. Han hittade getingarnas billa.
Han var tvungen att stoppa dem från att utplåna bina.
Och han gjorde den värsta möjlig sak.
Han försökte dränka dem med vatten från kannan.
Hur vet ni att det var dem?
Bin lämnar sin gadd. Det gör inte getingar.
Det fanns inga gaddar kvar i Rogers ansikte.
Och när de anföll, tappade han vattenkannan-
-och sprang för att skydda sina bin.
Det finns fotsteg från bikuporna till billan och tillbaka.
Han försökte rädda bina.
Ja.
Det var en kvinna en gång.
Jag kände henne mindre än en dag.
En kvarts timmes konverasation.
Hon behövde min hjälp.
Hon behövde så desperat bli förstådd av någon...
Mig.
Så jag lade ut omständighetrna i hennes fall som jag såg dem....
Till hennes tillfredsställelse, tänkte jag.
Jag såg henne gå iväg.
Och inom timmar hade hon ändat sitt liv.
Genom att identifiera orsaken till hennes förtvivlan med sådan klarhet-
-hade jag givit henne handlingsfrihet att göra precis som hon tänkt sig.
Jag borde ha gjort vad det än krävdes för att rädda henne.
Ljugit för henne, hittat på en historia.
Hålla hennes hand och hålla henne medan hon grät-
-och sagt, "Kom och lev med mig.
Låt oss vara ensamma tillsammans."
Men jag var rädd.
Självisk.
Hon är anledningen...
att jag kommer hit till mina bin-
-så att jag inte kan skada någon någonsin igen.
Jag lämnar huset till dig.
Du och Roger.
Huset, marken, bikuporna allt inne och utanför.
Och eftersom jag inte kommer ändra mig-
-på denna punkt, du kommer att se, jag litar på-
- att det kommer att bli mycket mindre komplicerat för alla berörda-
-om ni två inte åker iväg...
...till någonstans som... Portsmouth.
Mrs Munro?
Roger är vaken.
Kära Mr Umezaki-
jag skriver er för att jag äntligen minns mötet med er far.
En kvinna har dött för jag misslyckades att lösa hennes fall.
Skuld och förebråelse har tagit sin tribut på mig-
-mina krafter var långt ifrån sina bästa-
-när jag fick ett brådskande meddelande-
-som kallade mig till Diogenes Club för att möta min bror Mycroft.
Den här herrn har gjort ett erbjudande om att tjänstgöra.
Han önskar arbeta för Kronan.
Jag är här för att testas, Mr Holmes.
Jag vill verkligen vara till nytta.
Tror ni att jag passar?
Det är jag säker på, sir.
Bra. Det är en mindre fråga.
Mr Umezaki har fru och barn i Japan.
Han undrar vad som vore den bästa riktningen.
Skriv ett brev som säger att ni planerar att stanna i England.
Det kan dröja länge innan ni återvänder.
Din far fortsatte med att tjänstgöra-
-för det brittiska imperiet i många år-
-i absolut sekretess och med största distinktion-
från...
Malaja... Sundet...
till Arabiska havet.
Han var en man med mod, hjärta och värdighet-
-av vilket en älskad hustru och omhuldade son-
-kan vara stolta med rätt.
Sherlock Holmes.
Min vän John.
Min bror Mycroft.
Mrs Hudson.
Masuo Umezaki.
Maya... Umezaki.
Ann.
Och vem är den till för?
Mig. Ni.
Tja, inte ännu, väl?
Gjorde du klart det du hade att göra?
Ja, det gjorde jag.
Min första räd i en värld av fiktion.
Man borde inte lämna detta liv utan en känsla av fullbordan.
Du kan använda den här i dina egna berättelser.
Glas, ett bi...
och Roger.
Visa mig hur man knackar ut dem.
Gör det.
Drottningen driver kolonin.
Drönarna tjänstgör för drottningen.
Arbetarna gör allt arbete.
Är inte det sant?